Піско-Удайська школа
Матеріал з PSYH.KIEV.UA -- Вісник психології і соціальної педагогіки
Рядок 446: | Рядок 446: | ||
'''[[Випуск 1982 року]]''' | '''[[Випуск 1982 року]]''' | ||
+ | |||
+ | [[Категорія:Українські психологи і педагоги]] | ||
+ | [[Категорія:Піско-Удайська восьмирічна школа]] |
Поточна версія на 07:38, 6 липня 2024
Піско-Удайська школа - загальноосвітня школа І-ІІ ступеня, яка була в с. Піски-Удайські Чорнухинського р-ну, Полтавської обл.
Зміст |
До уваги земляків-випускників школи
![Презентація книг.jpg](/images/%D0%9F%D1%80%D0%B5%D0%B7%D0%B5%D0%BD%D1%82%D0%B0%D1%86%D1%96%D1%8F_%D0%BA%D0%BD%D0%B8%D0%B3.jpg)
21 вересня 2022 р. у Чорнухинській публічній бібліотеці імені Г.С. Сковороди відбулася презентація книг ПІСКО-УДАЙСЬКА ШКОЛА: історія і люди (Альманах життєписів, спогадів, документів та фото ) і ПІСКИ-УДАЙСЬКІ: життя і люди села (60-ті роки ХХ століття), Раїса Матвієнко, Віктор Юрченко – автори-упорядники. Вид-во «Каравела», 2021, 2022. ВІДЕО ПРЕЗЕНТАЦІЇ
Дорогі земляки, випускники Піско-Удайської школи, їхні діти і онуки!
У видавництві "Каравела" вийшла у світ нова книга ПІСКИ-УДАЙСЬКІ: життя і люди села (60-ті роки ХХ століття) / Раїса Матвієнко, Віктор Юрченко – автори-упорядники. Вид-во «Каравела», 2022. 460 с.
Ця книга є спроба створити друкований пам’ятник рідному селу, його людям, більшість з яких тут народилися і зробили перші кроки, закінчили школу і звідси розпочали свій самостійний життєвий шлях. Тут знаходяться духовні наші витоки і могили наших предків…
Ми намагалися виконали одну свою земну місію – відшукали і зберегли на 460 сторінках книги (збільшений формат А 4 (205 х 290), повністю кольоровий друк) більше 2200 імен та 1100 фото односельчан-земляків нашого колись багатолюдного села. Серед них також 106 безневинних жертв Голодомору-Геноциду українського народу 1932-1933 рр., 135 воїнів, полеглих у Другій світовій війні (у т.ч. 55 загинули у водах Дніпра восени 1943 р., яких кремлівські «полководці» кинули беззбройних штурмувати Київ).
На сторінках книги представлені унікальні документи та фото, спогади і біографічні відомості. Вона розрахована на мешканців села, їхніх дітей, онуків і правнуків, друзів і знайомих.
Зібрані матеріали будуть цікавими також для тих, хто досліджує історію населених пунктів України, демографічні проблеми сучасного села.
![Обкладинка Варіант 2.jpg](/images/%D0%9E%D0%B1%D0%BA%D0%BB%D0%B0%D0%B4%D0%B8%D0%BD%D0%BA%D0%B0_%D0%92%D0%B0%D1%80%D1%96%D0%B0%D0%BD%D1%82_2.jpg)
![Реклама книги ПУ.jpg](/images/%D0%A0%D0%B5%D0%BA%D0%BB%D0%B0%D0%BC%D0%B0_%D0%BA%D0%BD%D0%B8%D0%B3%D0%B8_%D0%9F%D0%A3.jpg)
ПІСКО-УДАЙСЬКА ШКОЛА: історія і люди (Альманах життєписів, спогадів, документів та фото ) / Раїса Матвієнко, Віктор Юрченко – автори-упорядники; заг. ред. Р.М. Матвієнко;
випускники школи. Київ: «Каравела», 2021. 376 с.
Ця книга є колективним портретом Піско-Удайської школи, її історії, створеної людьми – директорами, вчителями і випускниками школи всіх років. На сторінках представлені унікальні документи та фото, спогади і біографічні довідки.
У книзі містяться відомості з історії села і 100-річної історії школи. На її 376 сторінках близько 1100 імен, серед них імена 108 вчителів і понад 650 випускників 1948-2008 років, близько 500 фото.
Про 63 вчителів і випускників школи написані окремі статті, наведені спогади про школу і шкільне життя, а також презентовано деякі здобутки навчально-методичної роботи школи.
Оформлення книги кольорове, тверда палітурка.
Книга розрахована на випускників школи, їхніх дітей і внуків, односельчан, друзів і знайомих.
Зібрані матеріали будуть цікавими також для тих, хто досліджує історію розвитку загальної середньої освіти в Україні.
З питань придбання книги звертайтеся за адресою : yrvi@ukr.net
![Обкладинка книги.png](/images/%D0%9E%D0%B1%D0%BA%D0%BB%D0%B0%D0%B4%D0%B8%D0%BD%D0%BA%D0%B0_%D0%BA%D0%BD%D0%B8%D0%B3%D0%B8.png)
![Буклет рекламний книжки – копія.png](/images/%D0%91%D1%83%D0%BA%D0%BB%D0%B5%D1%82_%D1%80%D0%B5%D0%BA%D0%BB%D0%B0%D0%BC%D0%BD%D0%B8%D0%B9_%D0%BA%D0%BD%D0%B8%D0%B6%D0%BA%D0%B8_%E2%80%93_%D0%BA%D0%BE%D0%BF%D1%96%D1%8F.png)
Історія
До 1890 року в селі не було школи. Селяни, що хотіли навчати дітей, наймали будинок, в якому викладали піп або дяк історію Заповіту або Закон Божий.
У 1890 році до села прибув вчитель Тихонович Григорій Силич, який проводив заняття заняття з учнями у найнятому будинку Кайдаса Петра Олексійовича. Це була 3-х класна школа. Він викладав мову, арифметику, правопис, диктант і співи. Вчителем він був хорошим і учні його любили.
У 1905 р. на зібрані в селян кошти була побудована церковно-приходська школа з однією класною кімнатою. Вона була трирічною і давала дітям освіту на такому рівні.
У 1913-1914 роках побудували Земську однокомплектну школу за проектом Опанаса Сластіона і вона вважалася закінченням навчання сільських дітей. До революції в земській школі було всього 4 вчителя.
Після подій 1917 року порядок навчання в школі змінився. Населення було неписьменним: вдень навчалися діти, а вечором дорослі. Спочатку була початкова школа, а в 1932 році відкрили семирічну. У 1935 році відбувся перший випуск семирічної школи - 39 учнів.
Для навчання використовували приміщення церковно-приходської школи і земської школи.
Під час війни у Пісках активно діяла підпільна комсомольська група на чолі з вчителькою К. О. Матвієнко. Група писала і поширювала листівки, в яких повідомляли про події на фронтах, закликали на працювати на окупантів, а також попереджували про чергову мобілізацію на каторжні роботи до Німеччини. Визволення села від окупантів відбулося 18 вересня 1943 року.
Перед Другою світовою війною розпочали будівництво нового приміщення школи, яке завершилося в 1954 р. Площа школи 300 кв.м.
В 1961 році школа стала восьмирічною. На 1963 рік у Пісках працювала одна восьмирічна трудова загальноосвітня школа, в якій навчалося 148 учнів.
У 1967 р. було збудовано ще одне нове приміщення школи.
У 1995 році школа стала дев'ятирічною.
До 2005 року щорічно клуб та і 9-річна школа виступали на районних оглядах художньої самодіяльності (художній керівник Карпенко Іван Кіндратович).
У 2009 році школу розформовано в зв'язку з освітньою реформою.
У 2016 р. приміщення земської школи архітектора Опанаса Сластіона зусиллями ГО "Школи Лохвицького земства" на чолі з Ольгою Герасим'юк зареєстровано як пам'ятка Українського архітектурного модерну (УАМ) - "Щойно виявлений об'єкт культурної спадщини" (Наказ № 233 Управління Культури Полтавської ОДА від 26.08.2016).
У 2019 р. Наказом Міністерства культури України від 03.04.2019 № 266 приміщенню Земської школи в с. Піски-Удайські надано охоронний номер 4888-Пл.
На фото: Учасники толоки щодо збереження приміщення Земської школи, 23 квітня 2016 р.
Директори школи
Директорами школи в різні часи були:
- Цепко Григорій Степанович - 30-ті роки;
- Поправка Микола Юхимович - 1939-1941. Розстріляний фашистами 14 червня 1942 р.;
- Трубка Олександр Іванович - 1946-1953;
- Губа Порфирій Михайлович - 1953-1968; 1970-1972; 1977-1978;
- Дубогрій Михайло Григорович -1968-1969;
- Матвієнко Микола Андрійович- 1972-1977;
- Єременко Василь Іванович- 1978-2002;
- Бабенко Микола Іванович - 2002-2008.
Вчителі школи
![Вчителі 1978.png](/images/%D0%92%D1%87%D0%B8%D1%82%D0%B5%D0%BB%D1%96_1978.png)
У різні роки в школі працювало більше 100 вчителів - майстрів педагогічної праці, які забезпечували ґрунтовну загальноосвітню підготовку, виховання і розвиток учнів, брали активну участь культурно-просвітницькому житті села. Серед них:
- Артеменко Роза Олександрівна
- Бойко Ганна Андріївна
- Бойко Панас Лукович
- Бойко Федір Карпович
- Бондаренко Іван Михайлович
- Борсук Надія Михайлівна
- Брагінська Галина Яківна
- Буряк Алла Іванівна
- Буць Федір Іванович
- Великолуг Микола Іванович
- В'язовська (Агеєнко) Ніна Михайлівна
- Гавриленко Іван
- Герасимчук С.В.
- Гирман Тетяна Григорівна
- Дементьєва Роза Олександрівна
- Деркач Світлана Іванівна
- Зімбалевський Андрій Матвійович
- Здоровик Віра Іванівна
- Зуб Михайло Сергійович
- Зяблюк Валентина Григорівна
- Кайдас Олександр Сергійович
- Кириленко Тетяна Панасівна
- Кірічевський Юрій Іванович
- Кіріченко Олена Василівна
- Ковба Микола Олександрович
- Колот (Рибка) Людмила Василівна
- Комар Світлана Володимирівна
- Коробка Володимир Калістратович
- Кострубіна Любов Михайлівна
- Костюк Степан Остапович
- Костюк Ніна Прохорівна
- Лещенко Микола Володимирович
- Лисик Людмила Григорівна
- Лукянець М.І.
- Любченко Валентина Григорівна
- Ляш (Василенко) Зінаїда Іванівна
- Маляренко Надія Іванівна
- Масина В’ячеслав Володимирович
- Матвієнко Наталія Віталіївна
- Махатило Валентина Григорівна
- Михайліченко Віра Данилівна
- Михайліченко Володимир Михайлович
- Одношевний Іван Андрійович
- Омельченко Ніна Василівна
- Павленко Володимир Іванович
- Пипа Володимир Йосипович
- Пишкало (Лобас) Любов Василівна
- Покидько Іван Іванович
- Покидько Євгенія Петрівна
- Пономаренко Володимир Якович
- Пономаренко Ганна Порфирівна
- Пономаренко Надія Олександрівна
- Радченко Вікторія Миколаївна
- Радченко Зоя Іванівна
- Рева Дмитро Дмитрович
- Ріжка Ніна Іванівна
- Семигал Лідія Андріївна
- Середа Лідія Миколаївна
- Соколенко Валентина Олексіївна
- Ступка Іван Миколайович
- Сурай (Січкар) Валентина Миколаївна
- Торовик Ганна Федорівна
- Турко Катерина Микитівна
- Турко Наталія Георгіївна
- Турчин Катерина Олександрівна
- Ужако (Ясь) Ольга Василівна
- Чеславська Галина Григорівна
- Чобітько Ольга Михайлівна
- Шаповал Іван Олексійович
- Шапошник Ганна Іллівна
- Шило Ганна Михайлівна
- Федорченко Марія Михайлівна
- Федоряка Тамара Данилівна
- Фігурна Олександра Федорівна
- Ющенко Сергій Анатолійович
- Ярова Людмила Яківна
- Ященко Тамара Іванівна
та ін.
Випускники школи
За період з 1948 по 2008 рік зі стін школи вийшло понад 650 випускників.
370 мешканців села, більшість з яких випускники школи, були мобілізовані на фронти Другої світової війни. На жаль, 127 з них загинули смертю хоробрих.
Багато випускників досягнули особливих успіхів у професійному житті, серед них:
- Губа Порфирій Михайлович - 25 років був директором Піско-Удайської школи;
- Ужако Парасковія Василівна – доктор біологічних наук, професор, лауреат премії Ради Міністрів СРСР, фахівець з біохімії та біотехнології;
- Ужако Григорій Васильович - журналіст, член спілки журналістів України, ветеран Другої світової війни;
- Зімбалевський Олексій Андрійович - військовий хірург, підполковник медичної служби, ветеран Другої світової війни;
- Лобас Олександр Олександрович - хірург, Заслужений лікар України, почесний громадянин м. Пирятин;
- Бойко Іван Кузьмович - був головою Полтавської облспоживспілки;
- Матвієнко Раїса Миколаївна - Відмінник народної освіти, старший вчитель, яка 30 років попрацювала в Піско-Удайській школі;
- Юрченко Віктор Іванович - кандидат психологічних наук, доцент.
Багато випускників школи - мешканців села Піски-Удайські нагороджені орденами і медалями за роботу в колгоспі, серед них:
- Балицька Віра Гнатівна - медаль «За трудову відзнаку», медаль «За доблесну працю»;
- Балицька Марія Григорівна - орден "Трудового Червоного Прапора", медаль "За трудову відзнаку", медаль «За доблесну працю»;
- Жулик Марія Федорівна - орден "Трудового Червоного Прапора";
- Кайдас Микола Антонович - орден "Знак Пошани", орден "Трудового Червоного Прапора";
- Кайдас Олександр Митрофанович - орден Леніна, орден "Трудового Червоного Прапора";
- Калина Галина Митрофанівна - орден Леніна, орден Жовтневої революції, орден "Трудового Червоного Прапора", медаль «За трудову відзнаку», медаль «За доблесну працю»;
- Копил Марія Микитівна - орден "Трудового Червоного Прапора";
- Лобас Ганна Антонівна - медаль "За трудову відзнаку";
- Лобас Параска Василівна - орден "Знак Пошани";
- Матвієнко Катерина Олександрівна - медаль «За доблесну працю у Велику Вітчизняну війну 1941-1945 рр.»
- Назаренко Микола Іванович - медаль "За трудову відзнаку";
- Нестеренко Марія Панасівна - орден "Трудового Червоного Прапора";
- Олійник Марія Михайлівна - медаль "За трудову відзнаку";
- Омельченко Олександр Миколайович - орден "Трудового Червоного Прапора", медаль "За трудову відзнаку";
- Сахно Віра Василівна - орден "Знак Пошани", медаль "За трудову відзнаку";
- Юрченко Іван Панасович - орден "Знак Пошани", медаль "За трудову відзнаку";
- Юрченко Мотрона Максимівна - орден "Трудового Червоного Прапора";
- Юрченко Парасковія Михайлівна - орден "Трудового Червоного Прапора", медаль "За доблесну працю";
- Ясь Ганна Тимофіївна - медаль "За трудову відзнаку"
та інші.